Stýská se mi...
po tobě.
Chybíš mi, Ha Ru.
Ha Ru...
Dan Oh...
Ha Ru!
Stýskalo se mi po tobě.
Mám tě rád.
Cože?
Já... mám tě rád.
Promiň.
Epizoda 21.: "Identita Víly sušených chobotnic"
Nebylo těžké přijít až sem?
Ne, pro tebe to muselo být těžší,
protože jsi na mě musel čekat.
Řekl jsem ti,
že nikam neodejdu.
A že bych tě našel,
ať bys byla kdekoliv.
Přál bych si, aby se čas zastavil.
Přál bych si, aby další...
jeviště nepřišlo.
*Eun Dan Oh
*Číslo, které voláte, nelze spojit.
Dan Oh, kde jsi?
Pusť mě. Musím jít.
Kam jdeš v tomhle stavu?
Chci vidět Ha Rua.
Dan Oh.
Kyungu.
Jsem připravená vzít si můj lék.
Dobře.
Bibbidi bobbidi boo.
Hotovo.
Co je to?
Tohle?
Moje máma řekla, že všechny květiny mají význam.
Tady.
Co znamenají tyto květiny?
"Dan Oh je hloupá."
(Světle růžové růže znamenají:„Jen ty víš, jak se cítím.“)
Dan Oh.
Vstávej.
- Dan Oh! - Dan Oh!
Jsou to věky, co jsem tě viděla ve škole!
Stýskalo se mi po tobě.
Počkej. Vypadáš lépe.
Vypadám?
Když vidím, jak jak ti zrůžověly tváře,
naše návštěva v nemocnici ti pomohla!
Máš pravdu!
Co bys bez nás dělala?
Díky, lidi.
Už se ti vůbec nic nesmí stát, dobře?
- Nebuď nemocná! - No promiň.
Teď není vhodná chvíle věšet se na nás. Pojďme.
Nebuď nemocná.
Mám tolik diváků!
- Uvidíme. - Tady.
Pospěš si!
Dan Oh.
Ha Ru.
Dobré ráno.
Pojďme dovnitř.
Eun Dan Oh.
Proč na tebe nemůžu přestat myslet?
To je směšný.
Jak bych ji mohl mít rád?
Vytáčí mě.
Dr. Lee mi řekl,
že držení za ruku je dobré pro krevní oběh.
Je to dobré pro tvoje srdce, oči a budeš díky tomu chytřejší.
Proto jsem tě držela...
To není důvod.
Prostě se mi to líbí.
No tak...
- Jsi tak upřímný. Co si tím mám počít? - Ha Ru, Eun Dan Oh!
- Ahoj, Lee Do Hwo. - Co se to mezi vámi dvěma děje?
Co? Co tím myslíš? Co?
Počítejte i se mnou.
Bavíte se beze mě.
- Počkej. - Na co?
Chci, abychom byli sami dva.
- Vy... - No...
Správně. Se mnou jsme to jen my dva.
A pokud se k nám připojíš, budou to jedna, dva, tři, my tři.
Ha Ru někdy špatně chápe čísla.
Správně. Je víc věcí, které nechápe, ne jen čísla.
Vem si to.
(„Růže pro tebe“)
Mám to jen pro tebe.
Měl bys nastudovat, jak vyhrát nad dívkami.
Takhle může vaše láska rozkvétat.
Mám...
studovat?
Cože?
Jsi v pořádku? Ach, ne.
Hej, vy dva...
Dobře. Ahoj, Do Hwo.
- Ano. - Pospěšme si.
Kdy se to stalo?
Děkuju.
Páni...
Co se to stalo?
To štípe.
Proč Do Hwa z ničeho nic přinesl romantický komiks?
Neříkej mi...
Není možný, aby Do Hwa zjistil, co se mezi námi děje, že?
V žádném případě.
Tak to být nemůže. To by si nevšiml.
Dan Oh, nedala jsi to najevo, že ne?
Pravděpodobně ne. Nedala.
Je to v pořádku.
Dan Oh, musela ses vážně zbláznit.
Jak jsi mohla myslet na Ha Rua celý den?
- Nedělej to. - Ježíši...
Kdo to byl?
Nedělej přede mnou takovou tvář.
Zase, zase, zase se chceš hádat.
Říkala jsem si, že je zvláštní, že jsi se ke mně v poslední době milý.
- Je to zvláštní? - Ano, totálně.
Měla jsi pravdu.
Ha Ru může změnit jeviště, jak chce.
Takže máš ráda někoho, kdo může změnit jeviště?
Ano, máš pravdu. Nejprve to tak začalo.
Když jsem byla s Ha Ruem, jeviště se změnilo.
Chtěla jsem změnit nevyléčitelnou nemoc mé postavy.
A co dál?
Co uděláte, když to změníte?
Nemění to skutečnost, že jste oba...
Co? Jsme jen komparzisté?
Ano. To je taky pravda.
Pořád jsem navíc a mám stejné nastavení.
Ale teď mi na tom nezáleží.
Ha Ru je pro mě výjimečný.
Pamatuješ, co jsem ti řekla? Jsem spolužačka Nam Jooa a Joo Dy,
tvoje snoubenka a postava navíc v "Tajemství".
Ale především jsem Eun Dan Oh.
Když jsem s Ha Ruem, stávám se sama sebou.
V každém okamžiku, kdy jsem s ním, on ze mě dělá hlavní postavu.
Je mi jedno, jakou roli hraju v tomhle světě.
Ha Ru a já jsme ve stínu šťastní.
- Hej, co se děje? - Co to dělají?
Poslal vzdušný polibek. Co je s ním?
- Jděte. - Panebože, co to dělají?
- Co to dělá? - Cože?
Nikdy jsem nepotkal ženu jako ty.
Opravdu? Nikdy?
Ano, nikdy.
- Měla bych převzít odpovědnost? - Odpovědnost?
Moje máma mi řekla, abych neudělal věci, za které bych byl zodpovědný.
Řekla mi, abych byl na všechno opatrný.
Dobře. Převezmu odpovědnost.
Lidi! Budu se o něj starat navždycky!
Hej, to je Nam Joo.
- Nam Joo! - Nam Joo!
Co to bylo?
Vypadá tak hezky.
- Nam Jooovo kouzlo. - Magie.
Řekla jsi, že přebíráš odpovědnost...
Podívejte se na to.
Hej, řeknu ti co.
- Jak dál. - Podívej se na jeho tvář.
- Pořád to děláš. - Přestaň s tím.
Hej, popral jsem se klukama z vedlejší třídy.
Jsem si jistá, že víš,
jak důležité to je.
I když jsi jen skořápka, jeď.
Počkej.
Říkám vám. Opravdu jsem to včera udělal.
Směješ se? Přijde ti to legrační?
- Zhasnou ti klávesy. - To není důležité.
- Je to důležité. - Ne, to není.
- Je to důležité. - Prostě přestaňte.
- Hej. - Je to důležité.
Hej, půjdeš dnes domů?
- Všichni vypadněte. - Cože?
Chci být sám jen s Joo Dou.
Vypadněte, všichni.
Co se děje?
- Co se děje? - Co se děje?
Joo Do, promluvme si.
Nemám o čem mluvit.
Nevyhýbej se mi. Pojďme si promluvit.
Nemůžou prostě odejít ze třídy?
Co? Proč jsme všichni tady jako hlupáci?
Hej, je to Nam Joo.
Cokoliv řekne, to se stává lekcí v této škole.
- Stává se pravidlem. - Ne lekcí.
- Jsi tak hloupý. - Hej, Joo Da pláče.
Bože, ta čarodějnice. Vždycky před Nam Jooem brečí.
Nam Joo je taky naivní.
Nedokáže zvládnout ženské slzy.
Není to jasný?
Joo Da právě začíná chápat, kde je její místo.
Myslela jsi vážně všechno, co jsi mi řekla?
Mezi námi nic není?
Nam Joo.
Ty a já k sobě nepatříme.
Omlouvám se.
Na.
Jdi pryč. Nechci, abys mě takhle viděl.
Vypadáš hrozně, když pláčeš.
- Cože? - Takhle nejsi jako ty.
Tak co je jako já?
Vždycky se usmíváš.
Zase ti vrátím úsměv na tváři.
Řekl jsem si, že si od ní mám udržovat odstup.
Krucinál, málem jsem zase hrál...
Počkej, právě ses usmála? Usmála ses, že?
Lee Do Hwo, ty...
Ježíši, ne. Neříkej, že jsem tvůj anděl strážný.
Joo Do, nevěděl jsem, že se umíš takhle smát.
Taky si myslím.
Nevěděla jsem, že bych se mohla takhle smát.
V poslední době vypadáš jinak.
Opravdu?
Takže máš ráda někdo, kdo může změnit jeviště?
Když jsem byla s Ha Ruem, jeviště se změnilo.
Chtěl jsem změnit nevyléčitelnou nemoc mé postavy.
Má ho ráda, protože mohl změnit jeviště?
Přivádí mě to k šílenství...
pokaždý, když se ten blbec vměšuje do mého jeviště
a pokaždé, když se pokusí vstoupit mezi Dan Oh a mě,
a taky kdykoliv mu ukáže tvář, kterou mně nikdy neukázala.
Přijdu na to.
Rozhodně zjistím...
všechno, co skrýváš
a všechno, co předstíráš, že nevíš, když víš.
Zdá se, že sem nechodíte často,
když na vás čekám.
Omlouvám se.
Pojďme.
To je váš syn?
Omlouvám se za opožděné představení. Jsem Jun Hyun.
Musím odejít. Promiňte, prosím.
Nenechte prince čekat příliš dlouho.
Nemůžeme mít dvě slunce na jedné obloze.
Nevíte, že pohrdat královskou rodinou je zrada?
Pohrdání? To přeháníte, můj pane.
Chtěl jsem jen vědět, které slunce si vyberete.
Vedl jste čestný život, po všechny své dny v celistvosti.
Jsem si jistý, že mnoho úředníků vás bude následovat.
Držte se dál od prince. Toto je moje poslední varování.
Bojíte se o mou budoucnost.
Jsem vám vždy vděčný.
Nakonec bude mít na rukou krev.
Jste tolik rozzuřený?
Zuříte kvůli korunovaci korunního prince,
jehož jediná kvalifikace je jeho původ z královské krevní linie?
To, co jste právě řekl, je...
zrada.
Palác je naplněn pouze lidmi Jeho Veličenstva.
Pokud ho nebodnete jako první,
bodne on vás.
Uvažuji vás o tom, že vás dostanu výš.
Za tímto účelem...
potřebujete silné lano.
- Lano? - Je to Eun Mu Young.
Všichni úředníci, vysocí i nízcí,
všichni jsou věrní následovníci Eun Mu Younga.
Najděte jeho slabinu
a přimějte ho, aby stál na vaší straně.
Dáš si pití?
Pokud tento nápoj nepijete vy, jak bych to mohl udělat já?
Kdo by si vůbec kdy představil,
že Královna vdova otráví moji matku,
protože se bála ztratit královu lásku?
Jste jako...
Královna vdova, Vaše Veličenstvo.
Včetně toho, jak blízko si držíte dvorní dámu.
Vaše Veličenstvo, opravdu doufám,
že zůstanete zdravý.
Bojíte se...
prince Kyunga?
Omlouvám se za špatné chování, Vaše Veličenstvo.
Proč si však myslíte, že jsem to udělala?
Trůn už jste si vzal.
Můžete odejít jedině,
až skončí váš život.
Pokud musíte, nechte na něm svoji skořápku.
Nesmíte ponechat...
žádné chyby ve vašem životě.
Protože tento trůn je základem této země.
Protože jsem vaše matka.
Protože vy a já musíme žít naše životy...
v klidu.
Opravdu si myslíš, že něco tak úžasného opravdu existuje?
Myslím, že jsme v komiksu,
takže to znamená, že všechno, co tu je, je od spisovatele.
Ale spisovatel nemůže být tak chytrý.
Byli jsme vytvořeni spisovatelem, který není chytrý?
No jasně.
Jak může někdo jako ty a já být komparz?
Je to moje přání.
- Co je to? - Vidět oblohu plnou hvězd.
Na obloze, kterou tu vidíme, nejsou žádné hvězdy.
Jsem si jistá, že je uvidím, než umřu.
Neumřeš.
Musel jsi zapomenout, protože jsem vypadala příliš zdravě.
Jsem nevyléčitelně nemocná.
Dan Oh.
Něco takového můžeme vždycky změnit.
Řekl jsem ti, že změníme svůj příběh.
Doba, ve které hvězda září, dokud nepřestane svítit, je...
ve vesmíru jen malá chvilka.
Hvězdy mají omezené množství času,
ale ty hvězdy se spojí a vytvoří nekonečný vesmír.
Jsem si jistá, že konec mého života má také určitý význam.
Věřím, že ty jsi ten význam, Ha Ru.
Ale je trochu smutné, že tyhle hvězdy já neuvidím.
Muselo to být těžké získat.
Děkuji.
Děkuji, že jste mi představil nejkrásnější noční oblohu,
a že jste si zapamatoval mé přání.
Ha Ru.
Na co myslíš?
- Dan Oh. - Ano?
Pokud někdy uvidíme nějaké hvězdy,
pak jejich světlo se sem musí dostat ze vzdáleného místa.
Předtím jsem četl v knize,
že světlo cestuje rychlostí 300 tis. km za sekundu.
Myslím,
že jsme k sobě doletěli...
z místa vzdálenějšího, než jaké známe.
Epizoda 22.: "Přestupující studentka"
Chci, abychom byli sami dva.
"Chci, abychom byli sami dva."
Ježíši...
Chce být se mnou sám.
Sám.
Bože, kde se naučil všechny tyhle hlášky?
Ha Ru, ty...
Ale ty jsi moc...
Vždycky tyhle věci říkáš, jako by o nic nešlo,
ale moje srdce se vážně chystá...
Tak takhle to vypadá,
když máš někoho rád.
Neměla jsem tušení, když jsem byla jejich Amorek,
ale Nam Joo a Joo Da...
Myslím, že začínám chápat, proč jste vy dva tak mrzutí.
Eun Dan Oh, nevyléčitelně nemocná dívka na střední škole.
Zajímalo by mě, kolik času zbývá.
Doufám, že můžu strávit všechny zbývající dny s Ha Ruem,
mimo stránek „Tajemství“.
Chci, aby ty stránky zůstaly jen pro Eun Dan Oh.
Co se mnou chce dělat, když jsme sami...?
Promiň.
Kde je sborovna?
Díky.
Našla jsem tě.
Ahoj, Ha Ru.
Ahoj, Eun Dan Oh.
Ha Ru, když takhle řekneš moje jméno,
"Eun Dan Oh",
mám pocit, že moje už tak slabé srdce exploduje.
Ale není to fér, protože ty nervózní vůbec nevypadáš.
Jsem...
opravdu nervózní.
Dan Oh!
Co vás přivádí do školy tak brzy?
Su Chul mě otravoval,
od rána říkal, že přijdu pozdě.
Hej, ty za to můžeš.
Hele, tohle je opravdu podezřelé.
Co?
Vy dva jste na rande nebo tak něco?
Ano.
Rande? To je nesmysl.
Dan Oh má ráda Kyunga.
Jak můžeš být tak hrozně mimo?
Ale on řekl prostě "ano".
A taky se na sebe tak dívali.
Nemáš ponětí, jaké jsou ženy.
- Pojďme. Omlouvám se. - Neviděla jsi je?
Opravdu neviděla?
Co je?
Hej, vážně...
Jsi malá, ale fakt hodně silná...
Nam Joo, šťastnou cestu.
A zůstat zdravý. Neonemocni.
- Pořádně jez. - Jsi jeho matka?
Y3 bude udržovat školu Seuli v bezpečí.
- Ano. - Nam Joo, zůstaň v kontaktu.
Nemůžu uvěřit, že Nam Joo opouští Seuli.
Mám zlomené srdce.
Yeo Joo Do.
Opravdu odcházím.
Oh Nam Joo.
Neboj se o mě.
Chci vědět, jaké to bude, být bez tebe.
- Být beze mě? - Také to může být zábava.
Sbohem.
- Hej. - Co to bylo?
- Co řekla? - Panebože.
Vidíš? Říkal jsem ti, že ona ho nemá ráda.
- Co řekla? - Nam Joo...
Pojďme se podívat na povídku Alphonse Daudeta "Hvězdy".
Vyjadřuje pomocí hvězd romantickou lásku...
pastýře, který je zamilovaný do vznešené dámy.
Všichni myslete na někoho, koho máte rádi,
tak si užijete poslední odstavec.
"Začal jsem si myslet,"
"že nejhezčí a nejúžasnější hvězda..."
"se ztratila a posadila se mi na rameno, abych spal."
Chci vidět hvězdy s mým milovaným...
v obrovském poli, jako je tohle.
To je moje přání.
Ha Ru.
Proč se na mě díváš? Možná mi vykoukáš díru do tváře.
- Dan Oh. - Ano?
Musíš mít ráda hvězdy už dávno.
Pojďme.
Co je to?
To není tvoje věc.
Člověče, jak mi to můžeš říct?
Během několika dní ses tak změnil.
Kdysi jsi byl přítel, který poslouchal všechno, co jsem řekl.
Samozřejmě,
to je pořád tvá postava, že?
Vážně seš opruz, když si...
uvědomuješ sám sebe.
Stále odmítáte...
přejít na mou stranu?
Musíte dodržovat řád královské rodiny.
Zastavím tě
a napravím ten špatný řád.
Až do samého konce budu chránit Jeho Veličenstvo.
To je pro mého bratra dobré.
Má tolik věrných úředníků.
Jsi jediný,
kdo je ke mně loajální.
Proto...
zajistím, aby se Eun Mu Young postavil na mou stranu.
Zjisti víc o Eun Dan Oh.
Tatínku!
Proč ke mně běžíš?
Říkal jsem ti, abys udržovala svou eleganci.
Ano, otče.
Co je to?
Můžeš ji otevřít uvnitř.
Pojďme dovnitř. Vítr je studený.
Má paní!
Má paní! Má paní!
Má paní, počkejte na mě.
Má paní!
Musíme jít.
Kdo jste?
- Jste zručná. - Odpovězte mi.
Nemůžu vám odpovědět.
Proč mě sledujete?
- Jen tak. - Odpovězte mi!
Protože vás potřebuji chránit,
má paní.
Je to jeho jméno?
Co je to za člověka?
Jak bych se s ním mohla znovu setkat?
Měla bych počkat na tom místě?
Měl jsem mu říct, že Eun Mu Young nemá žádnou slabost...
Slyšel jsem to znovu.
Nepřišel ani dnes?
Věděl jsem, že tu bude.
Úplně jasně do ní vidím.
Prosím... Prosím, musím ho zastavit.
Princi.
Co to děláš?
Všechno jsi zničil, sakra...
Řekni mi, proč jsi to udělal!
Odkud přesně pochází ten zvuk?
Věděla jsem, že zde ho nebudu moci potkat...
Úplně jasně do ní vidím.
Odehrává se to znovu...
Promiňte.
Jste v pořádku?
Říká se, že tři setkání znamenají, že je to osud.
Vy a já jsme se setkali už dvakrát.
Pamatujete si na mě?
Pane.
Vaše jméno.
Prosím, řekněte mi své jméno.
Řeknu vám své jméno, až se znovu setkáme.
To, co se musí stát, se stane, bez ohledu na to jak.
Princ je zaneprázdněný.
Já vím.
Věděla jsem, že nebude mít rád květiny.
Proč je stále tolik zaneprázdněný?
Máte rád květiny?
Ano, mám.
Věděla jsem to.
Půjdu na konec této cesty.
Připojíte se ke mně?
1, 2, 3, 4.
Po propuštění musím brát dvě další pilulky.
(„Tajemství“)
Řekl jsi mi, že jsem začal existovat před "Tajemstvím".
Stále se mi vrací zapomenuté vzpomínky na minulost.
Pokaždé, když si vzpomenu na scénu z minulosti,
pohlcuje mě vlna emocí.
Bolí mě srdce.
Cítím se úzkostně a smutně.
Dokonce i v minulosti byl Kyung pro Dan Oh...
Snoubenec?
Náš spisovatel postrádá kreativitu.
Spisovatel stále používá stejné postavy.
Nastavení se mohlo změnit, ale příběhy jsou podobné.
Proto je znovuzískání paměti bolestivé.
Musíš zastavit osobu, která mění jeviště,
i když je to Dan Oh.
Už nedělej stejnou chybu.
- „Stejnou chybu“? - Změnami jeviště...
jen provokujete spisovatele.
Stále chceš pokračovat?
Jenom kvůli Dan Oh?
Co se stalo s Dan Oh a se mnou...
v tom příběhu?
Vy dva...
nikdy nebudete spolu.
To spisovatel rozhodl na samém počátku.
*Ju Hwa mi řekl,
*že poslední výsledky kontroly Dan Oh nejsou vůbec dobré.
*Tak se k ní chovej hezky.
*Lee Do Hwa
*Eun Dan Oh
*Baek Kyung
Co?
Haló? Jestli nemáš co říct, zavěsím.
Eun Dan Oh.
Kdy jdeš znovu do nemocnice?
To nevím. Proč?
Víš, proč...
to tam nesnáším, že?
Vím. Nebudu ti volat. Víš co? Řekni autorovi,
že já taky nechci, abys tam znova chodil.
Myslíš si, že tě tam mám ráda...?
Cože? Haló?
Haló?
Zničehonic mi zavolá
a ptá se mě, kdy půjdu do nemocnice.
Tohle nikdy předtím nedělal.
Možná...
(Výročí smrti Kyungovy matky)
Jun Hyune.
Zlatíčko, Jun Hyune. Vem si to.
Kdybys mi to nepřinesla, málem jsem to tu nechal.
Bože. Vždycky máš nakřivo kravatu.
Jsi jako Jun Hyun.
Jablko nikdy nepadne daleko od stromu.
Měl by po mně mít jen dobré vlastnosti.
Proč je nemotorný jako já?
Mám od tebe spoustu pěkných vlastností.
- Ty nepojedeš? - Poslyš,
jde o Dan Oh.
Vypadá to, že byla velmi nemocná.
Čím nemocnější bude, tím lépe pro nás.
Předseda Eun bude vůči ní ještě schovívavější.
Chápu, že o sobě nevíš,
ale nemůžeš myslet jako člověk aspoň mimo jeviště?
O čem to mluvíš?
Není divu. Proto zacházel s mámou v nemocnici takhle.
Víte, co je dneska za den?
Ach, správně.
Skoro jsem zapomněl.
Udělejte si na večer volno.
Co je dnes?
Bože.
Dnes je výročí svatby mámy a táty.
Správně.
Samozřejmě, že si to nepamatuješ.
Paní.
Nikdy neříkejte slovo...
"máma" přede mnou.
Jak se opovažuješ být tak hrubý?
Copak? Zase mě uhodíš?
Je to dobrý den.
Proč...
Proč se nezkusíš ovládat?
Neuvěřitelné.
Kyungu.
Je mi to moc líto.
Zapomeň na to.
Jsem si jistý, že s tebou takhle nezacházejí, protože to chtějí.
Ty nic nevíš.
Nevíš, jak jsem byl vždycky sám...
mimo jeviště.
Jen jdi.
Já to...
taky vím.
Pojďme se dozvědět o tradiční korejské básni,
která mluví o citech člověka,
jež zoufale velmi dávno hledal lásku.
Název je...
- "Jeongseokka". - "Jeongseokka".
To je ona. To je její název.
Jsem si jistý, že jste se také rozešli,
když to nefungovalo.
- Ano. Stále se rozcházíme. - Ano. On se rozchází.
Správně. Ale v této básni,
než nastane zlá situace...
Proč neodpovídá na telefon?
Eun Dan Oh.
Lee Do Hwo.
Ale kdo je to?
To je studentka, která přistoupila do mé třídy.
Učitel mi řekl, abych jí vzal na prohlídku školy.
- Chápu. Ahoj. - Ahoj.
Z které školy jsi?
Cože? No...
Nemyslím si, že má nastavení.
"Nastavení"?
Ale máš aspoň jméno.
Je čas na oběd. Dnes bychom si měli pospíšit.
Když servírují smaženou chobotnici,
fronta je dost dlouhá.
- To je pravda. - Uvidíme se později.
- Dobře. - Mám ráda smaženou chobotnici.
Kudy se jde do jídelny?
- Do jídelny? Ach, správně.
- Viděl jsi Kyunga? - Kyunga?
Nejsem si jistý. Nemyslím si, že jsem ho dnes viděl. Proč?
Není ve vašem úkrytu?
Není to poprvé, kdy šel za školu, když se necítí...
na to, aby tu byl.
To je pravda.
- Ty... - Maminko.
Vidíte? Tohle přesně dělá.
Vynechá školu.
Vy nevíte, jak moc pro mě znamená.
Je to takový nevychovanec a šikanuje mě.
Ale když vidím, že za vámi dnes přišel,
myslím, že přeci jen není nevychovaný.
Tady.
Jak jsi to věděla?
Věděla co?
Že dneska je výročí smrti mé mámy.
Zemřela někdy touhle dobou.
Když se listí změnilo v krásné podzimní barvy.
Pamatuju si, jak jsi toho dne hodně plakal.
Bože, když jsi byl malý, snadno ses rozplakal
a byl jsi docela roztomilý.
Nevím, jak ses mohl tak změnit.
Dan Oh.
Mám jen tebe.
Co tím myslíš?
Někoho, kdo si mě pamatuje...
na jevišti i mimo jeviště.
Bože. Na to jsi právě přišel?
Jsi jediný člověk, který mě opravdu zná.
Smála ses jen přede mnou.
Uvědomil jsem si příliš pozdě, jak vzácné to...
Pojďme.
Svezu tě.
Cože?
Ahoj.
Ty...
opravdu umřeš?
Proč? Nemůžeš se dočkat, až budu pryč?
Mohla bys žít, pokud operace proběhne dobře.
Neznáš moje nastavení?
Věříš v moje nastavení víc než já.
Je to proto, že věřím v tebe.
Dobře. Dobře. Byl to příjemný způsob, jak mě utěšit.
"Úspěšná operace". To je docela optimistické, že?
Šťatstnou cestu domů. Já jdu.
Pro tebe a pro mě...
ještě není příliš pozdě.
Co se teď děje?
Bolí to. Bože, co se děje?
Dan Oh, moc to bolí?
Jen trochu.
Dobře. Horečka se trochu snížila.
Právě sis vzala lék. Jakmile usneš,
budeš v pořádku.
Dnes nepůjdeš do školy. Odpočívej doma.
Ne, stále můžu jít.
Musím chodit do školy.
Neříkej, že po téhle scéně znovu skončím v nemocnici?
Ha Ru se bude bát.
Co mám dělat...
Hej!
Jsi mrtvý maso.
Dan Oh je zase nemocná.
Nemůžu nic udělat.
To je moje přání.
Chci vidět nebe plné hvězd.
Na obloze, kterou tu vidíme, nejsou žádné hvězdy.
Děkuji, že jste mi představil nejkrásnější noční oblohu,
a že jste si zapamatoval mé přání.
Proč mám...
tak zlomené srdce?
Proč...
cítím takovou úzkost?
Chybíš mi,
Eun Dan Oh.
Ahoj, Ha Ru.
Jak se máš?
Cítíš se lépe?
Spisovatel je neuvěřitelný.
Spisovatel je úplně závislý na mé nemoci.
Podívej se na mě. Jsem tak silná.
Čekal jsi na mě dlouho?
Pokud čekám na tebe, nezáleží na tom, jak dlouho.
Budu na tebe čekat navždy.
(Pokud čekám na tebe, nezáleží na tom, jak dlouho.)
(Budu na tebe čekat navždy.)
(Udělám si svou vlastní odpověď. S tebou.)
Tohle rozhodně bylo v...
Ha Ru. Stýskalo se mi po tobě!
Mně taky.
Proč? Co je to?
- Buď opatrná. - Dobře.
Můžeš tady počítat do desíti?
Dobře.
1, 2,
3, 4,
5, 6, 7,
8, 9,
10.
Dobře.
To je krása!
Vypadají jako skutečné hvězdy.
Jsou tak krásné.
Vážně je to krásné.
Jsou jako skutečné hvězdy.
Dan Oh.
Ano?
Víš, může to být zábavný příběh.
Dobře. Miluju zábavné příběhy.
Možná se my dva...
známe už strašně dávno,
mnohem déle, než co víme.
Už dávno?
Ano.
Mnohem déle, než o čem víme.
Co to bylo? To vůbec není zábavné.
Udělám pro tebe cokoliv.
- Cože? - Věci, která máš ráda.
Vytvoření tvého vlastního osudu.
Už to nebudu měnit.
Já si nemyslím, že děláme všechno jenom tak, jak chce spisovatel.
Myslím, že proto...
jsi mě dokázala najít,
i když jsem neměl jméno.
Od téhle chvíle,
ať už budeš kdekoliv,
znovu tě najdu.
Myslím, že vím,
proč jsi byla můj začátek.
Ha Ru.
Děkuju.
Děkuju, že jsi mi představil nejkrásnější noční oblohu.
A taky, že...
sis zapamatoval mé přání.
AJ titulky RuoXi CZ titulky Bri, 7.11.2019 http://briegala.blog.cz/